Shanghai, Kina
Dette er beretningen om en tyv. Tyven fra Shanghai.
Han kaldes D. D... Djævledrengen.
Han er gweilo, en fremmed djævel. Hvordan han kom hertil, ved ingen.
Jeg fandt ham, da han var spæd, efterladt ved havnen.
Han var den første, hvis liv jeg reddede efter at have taget manges.
- Kom nu. - Undersøg det.
Boller! Varme boller!
- Tak. - Tak. D.D.
- Tak. - Tak, D.D.
- Jeg har betalt skat. - Den er blevet fordoblet.
Ved guvernør Yoshi besked om det?
Adlyd guvernørens rådgiver, mester Shing, og betal!
Jeg skal nok betale. Jeg skal nok.
Stands tyven!
- Hvem? Hvor? - Dig. Aflever min pung.
Efter ham!
Boller! Varme boller!
- Skatterefusion. - Må lykken følge dig, D.D.
Nåde. Skån mig. Jeg har en familie at forsørge.
Efter ordre fra mig, mester Shing, den kejserlige guvernørs rådgiver -
- skal alt skarn fjernes fra vor smukke bys gader.
Det vil sige jer. I er skarn.
Guvernørens datter vender hjem fra sommerpaladset for at vælge en mand.
Når hun kommer forbi, skal hun ikke stødes af jeres lugt.
Hendes bejlere skal ikke plages med synet af jeres grimhed.
Forsvind!
En. To.
Gør plads! Gør plads for prinsesse Li Wei.
Gør plads for jeres elskede guvernørs højagtede datter, provinsens juvel.
Ikke glo!
Gør plads! Gør plads!
Grimme folk! Stinkende folk! Vis jer ikke igen, før ægteskabet er indgået.
Hvordan skal de tjene til føden?
Hvem siger mig imod?
Fang ham.
- Mester Shing. Den mand er tyv. - Pågrib ham.
En skønne dag vil du være for langsom. Og hvad så?
Det er der længe til. Jeg løber som en antilope, springer som en gazelle.
Og tænker som en hovedløs gås.
Du var klodset og brugte unødig magt. Det er ikke, hvad jeg har lært dig.
Du er som stendragen -
- der uden prikker i øjnene står stivnet og blind.
- Tror du virkelig på det der? - "Det der" giver en styrke.
Det kræver mere end knogler at stå rank. Var du en ærlig klunser -
- som jeg, en mand med værdighed, behøvede du ikke at skjule dit ansigt.
Jo, jeg gjorde da.
Den hvide ulv drager jægerens blik til flokken.
Ulven. En fin forklædning. Jeg ville aldrig genkende en ædel ulv.
Men vi tilgiver dig din grimhed.
Kom. Lad os give dine søskende mad.
- Er I sultne efter al jeres læsning? - Ja.
Jeres storebror, Hvide Ulv, har jaget. Og han har dejlig mad med til jer.
Vi må ikke gå ud. Det sagde den slemme mand.
Ja, han er en slem mand. Men du er en flink pige. Og ved I, hvad det betyder?
Højtlæsning!
- Jeg laver mad. - Din mad og min højtlæsning? Niks.
For længe siden, da ånderne var frie, inden de fangedes i frygtsomhed -
- var der fire drager.
Se. Læsning er magi.
Djævledrengen behøver ingen magi.
D.D. Er magi.
Markedet er lukket. Hvordan skal vi skaffe mad?
Et dybsindigt spørgsmål, der kræver stor opfindsomhed.
- Ja? - Et oldgammelt begreb kaldet...
- Fortsæt. - Et arbejde.
Jeg har et job. Jeg stjæler fra de rige. Du har selv givet mig det.
Jeg lærte dig mange ting, så du kunne overleve. Tyveri var ikke blandt dem.
Det er nu det, jeg gør bedst.
Jeg har begået fejl i mit liv. Men du og de små skal have noget bedre.
Du er den ældste, men Ting Ting arbejder. Hun har en god stilling.
Men en gweilo kan ikke arbejde på paladset.
Forhåbentlig vil problemet skabe en løsning.
Du taler som Kong Fuzi.
Jeg skulle have ladet dig ligge og græde på havnen.
Hvorfor gjorde du det ikke?
Jeg havde allerede set for mange liv gå til spilde.
- Hvor skal du hen? - Ud at studere problemet.
Stort hoved, lille hjerne.
Store, stygge bror D.D. Det er farligt for dig at komme her.
- Vi savner dig, Ting Ting. - Gør I? Jeg savner også jer.
Heldet har været med mig.
- Den er ikke faren for pisk værd. - Hun låser de kostbareste ting inde.
Du må hellere gå.
D.D.
Kom, lad os se fjolserne.
Jeg får pisk på grund af dig. Hold det blegfjæs i skjul.
Hans Højhed, guvernør Yoshi -
- hilser vor ærværdige gæst, prinsen af Indien.
Hans Højhed, guvernør Yoshi -
- hilser vor ærværdige gæst, prinsen fra nord.
De rige er sære. Jeg befrier dem for et par mønter, og så vil de slå mig ihjel.
Men de smider penge bort på en pige, der ikke elsker dem.
Kærlighed kan opstå under de særeste forhold.
Hvis det handlede om kærlighed, ville en modig prins komme tomhændet -
- og med lysende øjne sige: "Mit hjerte er den største gave."
- Det kunne da godt tænkes. - Nul. De har ikke mødt grimrianen.
- Hvem siger, hun er grim? - Hun holdes skjult.
- Fordi hun er prinsesse. - Hun har garanteret rådne tænder.
- Et rødt og et lilla øje. Grønt hår. - Jeg vidste det.
Har hun?
Enhver kæltring kunne sige: "Jeg er kongelig", og stjæle hende.
Det er formålet med alt det her. At holde kæltringer som dig væk.
En kæltring som mig -
- ville lade prinsesse være prinsesse og tage juvelerne i stedet.
Jeg ved, hvad du pønser på.
Du har gjort det godt. Du har skaffet min datter to prægtige kandidater.
Med én af de juveler kunne vi flytte op i den friske bjergluft.
Vores søskende kunne få den dejligste mad. Ting Ting, du må hjælpe mig.
- Hvad kommer det her af? - Af vreden i mit hjerte.
- Ting Ting. Der er du. - Hvad er der sket?
Du må fatte mod. Vores prinsesse... Skæbnen er ubarmhjertig.
Hun skal giftes.
Hvorfor synger fuglene sådan?
- Bo, nogle piger vil gerne giftes. - Jeg hader piger.
Vi får en prins, men mister vores kære prinsesse. Jeg hader ham allerede.
Ja. Du må hellere sidde ned lidt.
Med lidt mere brokade vil den være en prins værdig. Hvad tager du på?
Du bad mig finde arbejde. Det har jeg gjort. Som juveltyv på paladset.
Jeg vil ikke indblandes i dine barnagtigheder.
Juvelerne er på paladset. En prins kan ikke møde op uden sin vogter.
- Sin højagtede vismand. - Jeg vil ikke op på paladset.
Hvad er du for en mand, Fugl?
Du redder små børn, giver dem et hjem og en skål ris.
Men når det bliver farligt, lader du dem bare sulte.
Vi er vel bare skarn, som klunseren Fugl har samlet op og siden kasserer.
Jeg gør det ikke.
Jeg husker, at han var så lille.
Jeg husker, at jeg kom lige fra slagmarken. Jeg husker håbet.
Jeg fik det.
- Du har stjålet igen. - Jeg må jo ligne en prins.
En skønne dag bliver du fanget. Og så finder jeg dig død på gaden.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Hvis du vil være prins, må du gebærde dig som en.
Gå.
Ikke som en gammel kone med indsnørede fødder.
D.D., du er tyv. Du er altid parat til at flygte.
En prins frygter intet. Alle går af vejen for ham.
- Ligesom dig i gamle dage. - Folk gik af vejen for mig af frygt.
En hård negl, hvad?
Nu går jeg som en prins.
Du lugter ikke som en.
Jeg håber, I værdsætter mit offer. Jeg er glad for mit skidt.
Fugl, jeg har brug for dig.
- Jeg bliver bare genkendt. - Var du så tynd førhen? Og gammel?
- Ingen husker, hvem du er. - Jeg gør.
Jeg svor, at jeg aldrig ville slå ihjel igen.
Du skal ikke gøre andet end at bære sværdet i bæltet.
- Jeg vil ikke bruge det. - Så siger vi det. Bare hav det med.
Se ham lige!
- Shaung, har du... pindene? - Ja.
- Som du bad om, prins D.D. - Tak, min søde.
Små fugle, jeg kan se fremtiden. Jeg vender tilbage med masser af mad!
- På gensyn. - Farvel, D.D.
D.D. Jeg kan også se fremtiden.
Tab ikke hovedet.
Jeg vender tilbage med en prægtig juvel.
D.D.
Skuldrene tilbage.
D.D.
- D.D. - Ja, min søde?
- Flot. - Ikke så ringe, hvad?
Du behøver ikke. Hvis de små lider nød, kan jeg stjæle fra paladset.
Nej. Det er for farligt. Det er mit arbejde. Du ved, hvad du skal gøre.
- Lov, at du kun tager én juvel. - Måske to. En til hver hånd.
Én juvel. Lov det. Og så fordufter du.
Jeg lover.
- Og så skal du stikke af med os. - Skal jeg?
Det ville nu være dejligt. Store, stygge D.D. Alle samlet igen.
Vi skal leve flot! Måske skulle jeg stjæle en håndfuld juveler.
D.D., vær forsigtig. Jeg kunne ikke holde ud at leve, hvis jeg mistede dig.
Ting Ting, vi vil altid være sammen. Vi er en familie.
- Ønsk mig held og lykke! - Held og lykke.
Kom ind.
Prinsesse? Prinsesse?
- Kære Ting Ting, fik du fat i dem? - Lykken tilsmiler os, prinsesse.
Vismanden sagde, at du må bruge dem, fordi du er en prinsesse.
Kan de fortælle, hvilken skæbne der venter mig, og hvem jeg vil ægte?
Det siger man.
Jeg er så bange. Sæt, han er et uhyre.
Jeg beder til, at han har et ædelt hjerte og anstand og vil være min ven.
Det ville også hjælpe, hvis han var så flot, at det gjorde helt ondt.
Deres Højhed, lad os prøve.
En blomst.
- En bengalrose. - Hvad mon det betyder?
Et tegn på din skæbne. Måske bærer han en rose. Eller plukker en.
Der er blomster ved terrassen.
Jeg tror ikke på overtro.
Hvem fik du pindene af? Beløn ham.
Kom ind.
Prinsesse, din fader vil tale med dig. Fat mod, lille ven.
Nu er barndommens lege slut.
Mit livs juvel, hvilken mand skal jeg vælge dig?
Ærværdige fader. Jeg lyder dit ord.
Jeg ved, du vil vælge en, der er ædel og vis.
Visdom og ædelhed. Ønsker du dig ikke andet?
Kun at glæde dig.
Undskyld, men vi bør gøre klar til bejlernes ankomst.
- Sig, at jeg overlever det. - Ja, prinsesse.
Vi er alene. Tal til mig som en ven. Ikke "prinsesse".
Du vil være modig, som altid.
Gid jeg var som dig. Fri.
- Fri? - Til selv at vælge.
Jeg ville ikke kalde mig fri. Jeg har pligter.
Så er vi ens. Min pligt er at indgå et ægteskab, der er godt for byen.
Gid det også vil være godt for mig. Ønsk mig held og lykke, kære ven.
Kali Mansur Nansirin-din -
- Kali Jhan Nahrenhe, prins af Indien!
Må velstand overstrømme Dem, guvernør Yoshi.
Jeg takker Dem. Dette er min datter, prinsesse Li Wei.
Udsøgt. Modtag disse ubetydeligheder som et tegn på min agtelse.
I aften skal De sidde med ved mit bord.
Den ophøjede, krigsherren, khanen over alle khaner -
- han, der er så mægtig, at hans navn aldrig må udtales: Prinsen fra nord.
Velkommen til vor by.
- Må mit besøg skabe fred. - Vi har været fjender alt for længe.
Tilgiv mig! Jeg kommer alt for sent!
- Hvem er De, om jeg må spørge? - Jo...
Hvad er det for en prins, der ankommer til paladset uden følge?
Det er prins D. D!
Tilgiv min forsinkelse, Deres Uforlignelighed.
Fald på knæ. Vend jeres blikke bort.
Han er verdens vidunder.
- Til tjeneste. - En tredje prins?
- Hvorfor fik jeg ikke besked? - Jeg fik ikke besked.
Hvorfor har Deres ambassadører ikke forhandlet besøget?
Deres by og Deres datters skønhed er berømt i den ganske verden.
Kan vi stole på hans ord?
Vi må være gæstfri og se, om han i sandhed er en prins.
Vi er beærede. Hvilket rige hersker De over?
- Fortæl om mit storslåede imperium. - De Syv Haves vidstrakte ørige.
Og hvor ligger så det?
Nær de mægtige søjler, som understøtter himmelhvælvet.
- Hvilken af de fire søjler? - Der er otte søjler.
Min prins bor ved den syvende, som er lavet af guld og besat med diamanter.
Hvem er denne vise gamling?
- Han er min... - Beskytter og kongelige rådgiver.
- Og hvor er Deres skattekaravane? - De mener hans store flåde af skibe.
Af sikkerhedshensyn sejlede de ad en anden rute.
En storm slog dem ud af kurs. De ankommer senere.
- De har altså ingen gaver med? - Mit hjerte er den største gave.
Jeg har pæne ben.
- Jeg fik ikke overrakt min gave. - Jeg beklager dybt.
Tilgiv mig min flådes forsinkelse. Men end ikke mine utallige skatte -
- overgår den skønhed, jeg ser her.
Tillad mig...
Tillad mig at overrække denne rose -
- af mageløs skønhed og himmelsk duft -
- som et tegn på min ydmyge hyldest, Deres Højhed.
Tilgiv mig endnu en gang. Jeg er så uhøflig.
Jeg forstår det ikke. Hvor er denne fremmede fra? Et ørige?
De Syv Haves ørige. Jeg har hørt om det.
Fra selve himlen. Det er i sandhed vidtstrakt.
Vi fortsætter. I aften vil vi traktere vores højagtede gæster.
Er der plads til mine talrige gaver, når de kommer?
Der er en stor hal.
- Så du ombestemte dig? - Snarere et anfald af galskab.
Jeg frygter, at du vil begå utallige fejl.
- Det er usundt at bekymre sig. - Hvordan klarede jeg din barndom?
Dine læber bevæger sig, men intet af værdi kommer ud.
- Skøn seng. Betalt med vores skat. - Vi betaler ikke skat.
Men hvis vi gjorde...
- Slap nu af, Fugl. Vær som mig. - En krank skæbne.
Lad os nu nyde det søde liv. Vi stjæler juvelen efter middagen.
Til den tid kan vi være blevet et hoved kortere.
De vil have fulde maver og sænkede parader. Se.
Livets Frugt.
Lad være med at spøge med den slags.
Hvad skal vi med skrøner i den virkelige verden?
Leve i en verden uden undere? Jeg ville miste håbet.
- Om hvad? - Tilgivelse.
- Er han vis? - Det må han være. Han kan lide mig.
- Er han ædel? - Det må han være. Han er prins.
Er han modig?
Det må han hellere være, hvis han vil giftes med mig.
Og er han?
Så det gør helt ondt.
- Hvem af dem taler vi om? - Ham med rosen.
- D. D... Prins D. D? - Af De Syv Have.
- Han er en grim, fremmed djævel. - Jeg kunne nok lære at leve med det.
- Du foretrækker altså den fremmede? - Jeg foretrækker selv at vælge.
Ellers vil jeg aldrig kende mit eget hjerte.
Men... du ville skulle flytte langt væk.
Du kunne jo komme med os og holde mig med selskab.
Se ikke så bekymret ud. Det er ikke afgjort endnu.
- Du har været mig en god lærer. - Jeg har lært af den bedste.
- Vil du stadig ikke sige hvem? - Jeg har svoret at ladet være.
Du har også svoret aldrig at fortælle om det her.
Min far ville aldrig forstå, hvorfor jeg vil lære at kæmpe.
- Husk at sige, at du har stjålet det. - Det lover jeg.
Sig mig, kære veninde. Hvilken mand ville du vælge?
Jeg er ikke en prinsesse ombejlet af prinser.
Men hvis du nu var?
Han skulle være morsom, få mig til at le og være modig.
Og kvik. Han skulle kunne redde sig ud af en knibe.
Hvordan skulle en kvik mand komme i knibe?
- Sådan er mænd. - Det ved jeg ikke noget om. Mere?
Han skulle bekymre sig om andre, selv om han måske foregiver ligegyldighed.
- Hvorfor forstille sig? - Fordi mænd er dumme.
- Kvik og dum på samme tid? - Ja, desværre.
- Taler du om en konkret person? - En, jeg drømmer om.
Hvem?
Prinsesse, der er bud efter dig. Middagen begynder snart. Skynd dig!
Dine manerer! Du er en prins.
Datter, når banketten er slut, bekendtgør jeg, hvem din mand bliver.
- Vil du vide hvem? - Du har sikkert truffet et klogt valg.
De kan være forvisset om, at det er et godt parti.
- Når bare det er min faders ønske. - Er De ikke det mindste nysgerrig?
Se, hun er den perfekte datter. Hun kan godt få det at vide.
Prinsen fra nord.
Er De tilfreds?
Hvis det er min herres valg, er det det rette valg.
Jeg sagde det jo. Hun er en juvel.
Jeg kan ikke se for dig.
- Jeg kunne spise tusind af dem. - Javel.
- Vi må slå til nu. - Jeg kigger mig omkring.
- Hav mig undskyldt. Rejsemave. - Jeg forstår så udmærket. Stakkel.
Jeg må opvarte Deres lyksalige udvalgte.
Fader, jeg takker dig for dit dejlige valg.
Min moder i det hinsides smiler, mens hun våger over mig.
Din moder...
- Du må holde fast i mindet om hende. - Hun svinder bort.
Hun ville ønske, at alle skulle sige, at du har truffet et klogt valg.
Det vil de også gøre. Ingen må betvivle guvernørens ord.
Kære fader, hvis vi sender to skuffede og vrede prinser bort -
- kunne det blive farligt for byen og for dig.
End ikke for min skyld kan du ægte dem alle tre.
Fader, vi må da undgå at fornærme nogen.
Ville det ikke være klogt at foregive, at de hver især har lige chancer?
Men sæt, lykken tilsmiler den fremmede djævel.
Fader, jeg vil gøre det, der må gøres. Jeg vil adlyde.
Du er sådan en modig pige. Du har arvet din mors pligtfølelse.
Jeg er jeres nye guvernør!
Fra nu af vil ingen børn sulte.
Alle gamle vil have en blød seng.
Og ingen dobbeltskat!
Tak, Deres Højhed. Tak.
- Den er her. - De har så mange juveler.
- Vi tager et par. - Hurtigt. Inden der kommer nogen.
- Lad os se, hvad der er heri. - Så meget at vælge mellem...
Jeg tror, det er i den her.
Så smukt...
Der kommer nogen! Lad os komme væk.
Som De bad om. Deres yndlingsdessert.
Velbekomme, Deres Højhed.
Det er hårdt at være prins, men nogen skal jo gøre det.
Min ros til kokkene og vor vært.
Tilgiv os. Prins D.D. Af De Syv Have er udmattet efter den lange rejse.
Godnat!
Jo før det er overstået, des bedre. Hvad fandt du?
Skatte. Jeg havde næsten en juvel, men så kom der to tyvagtige vagter.
Det er vist denne vej.
Er du sikker?
Jeg kender paladset. Jeg ved, hvad jeg gør.
Tilgiv mig mine ord, men jeg tror, I er tyve.
- I årevis har jeg beskyttet mit skat. - Skat?
Den skønneste juvel, det gyldne smykke, skatten.
Min prinsesse. Og nu bliver hun stjålet.
Hverken De eller Deres rivaler er værdige til hende. Ingen er værdig!
Tilgiv mig. Men jeg var nødt til at sige det.
Guvernør Yoshi beder om Deres tilstedeværelse i tronsalen.
Han har en meget vigtig bekendtgørelse.
Prinsesse Li Wei siger, at De ikke vil blive skuffet.
De har valgt dig. Jeg sagde jo, rosen var for meget. Vi er fanget.
Nej. Jeg kender til det her. Jeg ved, hvad jeg gør.
Jeg tilbringer megen tid her i salen.
Den har været mig en stor trøst, siden min kone døde.
Måske bruger jeg for meget tid her.
Men Shing tager så godt hånd om de daglige gøremål.
I aften vælger jeg ikke blot min eneste datters ægtemand.
Jeg vælger også en søn, jeres kommende guvernør.
Guderne har velsignet os med hele tre højagtede prinser.
Det ville være forkert af mig at vælge mellem så ædle mænd.
Jeg foreslår derfor...
Men De har jo valgt. Af hensyn til vores handel og grænsesikkerheden.
Som De så ofte minder mig om, må guvernørens ord ikke drages i tvivl.
Jeg foreslår derfor... en dyst.
Prinserne skal drage ud på jagt efter en sjælden skat.
Jeg er i besiddelse af Undernes Liste.
På denne liste findes en genstand, jeg længe har ønsket mig til min samling.
En forunderlig perle -
- som lader indehaveren se ting overalt, som befandt han sig på stedet.
Den kaldes Dragens Øje.
Den prins, som bringer mig denne perle, skal få min datter til ægte -
- for han vil have vist sig værdig til hendes kærlighed, og til min.
De kan da ikke ønske nogen større skat, end hvad jeg har at tilbyde.
Siger I ja?
- Hvorfor gør du det her? - For at hjælpe os alle.
Hvad nu? Jeg sørger for, at vi kan være sammen.
Perlen er i De Tusind Rædslers Skov.
Ammestuesnak. Jeg kan finde perlen. Jeg kan vinde.
Og så kan vi bo på paladset. Sammen.
- Hvad er der galt? - Du vil skulle giftes med prinsessen.
- Du sagde jo, at hun var grim. - Jeg kiggede nærmere på hende.
- Du sagde, hun var dum. - Jeg ofrer mig.
- Du ville stjæle en juvel. - Det her er bedre.
Maden må være steget dig til hovedet. Ting Ting, tal fjolset til fornuft.
Når jeg er guvernør, vil ingen børn sulte.
Og ingen prinsesse vil kunne vide sig sikker?
- Du er en tyv, der bor i kloakken. - Det er en brønd!
I... I et pænt kvarter.
Prinsessen bliver glad for sit nye hjem. Rindende vand... ned ad væggene!
Nogle af os er fattigfolk. Vi lever af rester fra de riges bord.
Det er der intet galt med. Stil dig tilfreds med det.
- Hvorfor er Ting Ting efter mig? - Kig hende i øjnene.
Så vil du se hendes hjerte.
Ting Ting? Hun er som en søster for mig.
- Du er som stendragen uden øjne... - Jeg har hørt den gamle traver.
Du hører, men lytter ikke. Du er lige blevet prins. Nu vil du være guvernør.
Hvis jeg blev guvernør, kunne jeg skabe retfærdighed.
- Du kunne få dig selv slået ihjel. - Det kan jeg også som tyv.
Du siger altid til mig: "Pas på. En skønne dag bliver du fanget."
Selv det største træ kan falde.
- Ikke hvis jeg er det mægtigste træ. - Du kan stadig få hugget hovedet af.
- Hvad med at finde perlen? - I De Tusind Rædslers Skov?
Alle tiders. Om ikke andet kommer vi da væk fra paladset.
Der sidder hun. Og venter på sin prins.
Jeg kan da ikke skuffe hende.
- D.D., du kan ikke gøre det her. - Jeg kan da ikke skuffe mig selv.
Jeg snakker hende bare efter munden. For rigdom. For perlen.
For at hjælpe dig og de små. En smal sag.
D.B. D. B!
Tænker du på det samme som mig?
For at svare på dit spørgsmål: Ja, jeg vil gerne vide det.
Da jeg så dig, og så roserne, fik noget mig til at plukke en til dig.
- Noget, der var stærkere end... - Skæbnen?
Jeg troede ikke på skæbnen før i dag.
- Før i dag kendte vi ikke hinanden. - Jeg har også lært dette i dag:
- Man skal følge sit hjerte. - Og lade sig rive med?
- Folket ønsker sig vel en stærk prins. - Måske er jeg for overilet.
Men sand kærlighed kender ikke til fornuft.
Jeg taler sikkert, men ved dog så lidt. Fortæl om de vidundere, du har set.
Vidundere?
Ikke så beskeden. Du har rejst verden rundt.
Jeg kommer kun til sommerpaladset. Bjergene er dækket af sne.
- Hvad er 'sne'? - Har du aldrig set sne?
De Syv Have er et tropisk rige.
Sne er hvidt, blødt og koldt.
Du digter.
Du får det at se engang. Du er ikke fanget som jeg.
Jeg har intet set af verden. Og ej heller får verden lov at se mig.
Folk må tro, jeg er forkælet.
- Eller grim. - Hvilken tåbe ville dog tro det?
- Min datter! - Jeg kommer.
Hurtigt. Fortæl om et af de mange vidundere, du har set.
Der er et sted, hvor små børn må bo under jorden.
Og voksne mænd får ikke lov at arbejde.
Min datter! Det er sent.
Jeg må gå. Lad os tale sammen igen.
Et sidste spørgsmål:
- Hvad betyder D. D? - Det er et øgenavn.
- Jeg beder dig. - Du vil ikke bryde dig om det.
Lad det komme an på en prøve. D. D?
Dukkedreng.
Der kan du selv se. Du synes, det er tøset.
Er du sikker på, at det ikke snarere er... Djævledreng?
Hvem ville dog give en prins sådan et navn? Du driver gæk med mig.
- Du driver gæk med mig. - Jeg har mødt min ligemand.
Det vil tiden vise.
Godnat.
Hvad siger du?
Er det sådan, du taler? Med hvas tunge?
Et nips som dig kunne blive et fint stykke legetøj.
- Imponerende. Du ved, hvad du gør. - Det her er bare opvarmning.
Du har nordboerblod, ser jeg.
- Fortæl om denne blege prins. - Jeg ved mindre end De.
- Har han din gunst? - Jeg håbede, De ville få prinsessen.
Men du støtter ikke din landsmand.
Hvilken forskel ville min støtte gøre for en, som er så mægtig som De?
Du kunne have sendt bud. Jeg kunne også have plukket en rose.
Næste gang jeg beder om en tjeneste, så gør det.
Har du besteget endnu et hidtil uindtaget bjerg?
Jeg er prinsen af charme. Jeg kunne have bildt hende ind, at sort var hvidt.
Jeg bildte hende faktisk ind, at sort var hvidt. Hun er så nem.
Hun gennemskuede dig, hvad?
Den her madras virker noget umagelig. Prøv den lige.
- Jeg ligger udmærket her, tak. - Kom nu.
Tak.
Nå?
Jeg har prøvet det, der er værre. Og det er kun for én nat.
Så nyd den. Jeg sover her.
Sov godt.
Drøm om bjerge. Og sne.
Hvidt. Blødt. Og koldt.
Jeg vil drømme om perlen. Og belønningen.
- Tak for at lade mig spille med. - Tag plads.
Tak, fordi De nedværdiger Dem til at spille med.
- Det er højst uventet. - Ja, ikke sandt?
Godt træk.
Sådan. En mand af Deres format vil sikkert overvinde alle forhindringer.
Det har jeg da i sinde.
De snyder.
Er det ikke vejen til sejr?
Betræd vejen til succes.
Deres Højhed, hvad skal vi gøre, når Deres flåde ankommer?
Til ære for Dem frigiver jeg alle slaver i mit følge!
Som en hyldest til Deres skønhed.
Så du frigiver dine slaver, hvad? Jeg antager, at det også gælder mig.
Jeg frygter, at jeg har begået en fejl.
Prinsen fra nord kender landet godt. Den morsomme er en nær nabo.
Men prinsen af De Syv Have kommer langvejsfra og kender ikke farerne.
Jeg har bragt ham i fare. Hvis der sker ham noget, tilgiver jeg aldrig mig selv.
- Måske... - Ja?
- Hvis nogen holdt øje med dem... - Du kunne sende Bo.
Han ønsker, at det skal mislykkes for dem alle tre.
Hvad med dig?
- Jeg egner mig vist ikke til det. - Du ønsker mig da det bedste, ikke?
Du fægter fantastisk. Jeg bønfalder dig. For vores venskabs skyld.
- Fortæl om perlen. - Den viser en det, man bør se.
Sikke en høflighed. Så du, at de tilbød at tage os med?
Jeg har desværre ikke plads til at tage jer med, mine herrer.
Som jeg sagde, inden vi blev afbrudt: Er 100 mand døde i jagten på perlen?
1000.
1000 mand og 1000 rædsler. Sikke et sammentræf. Kunne det være opspind?
Tro, hvad du vil.
- Kan perlen se vejen frem? - Jeg troede, du vidste alt.
- Dyret her har en kraftig dunst. - Du er velkommen til at gå.
Hjælper det på lugten?
Min gode mand.
To prinser. Hvilken vej drog de?
Han er vist blind.
Den vej.
- Tak. - Kom.
Synes du også, at klipperne der ligner en drageryg?
Djævelens Skorsten skulle ligge ved nogle klipper, der ligner en drageryg.
Og i Djævelens Skorsten vokser der et træ, hvor Livets Frugt findes.
- Tror du på det der? - Jeg tror på vidundere, ja.
Så tro på, at klipperne der er et køligt vandhul.
Og at æslerne er fyldt med bløde fjer.
Drøm videre.
Send en bedre mand.
- Du der. - Han er langt bedre.
Nej!
Dig.
Henret alle, der vender tilbage uden perlen.
- Deres Højhed... - Fortsæt.
Det udyr fortjener ikke at være prins.
Tænk, hvis han blev byens hersker. Småfuglene ville sulte frygteligt.
Hvad ville din død gavne?
Jeg så.
Det er nok. Hvil jer og spis.
Den største rædsel i De Tusind Rædslers Skov er den indre.
Hvad skulle vi kunne gøre bedre end dem?
- Jeg er D.D., en tiger i skoven. - Snarere et slagtelam.
- Hvad skal du? - Kigge nærmere.
Du er som stendragen -
- der uden prikker i øjnene står stivnet og blind.
Vil du have prikker? Prikker...
Prikker.
Sådan. Nu har du dine prikker. Giv mig så perlen.
Vågn op, vise perle. Vis mig det, jeg bør se.
Vågn op, varyler!
Hvad har du gjort ved den? Drageperlen er blevet blind.
- Den virkede for ham. - Den viste mig tusind ting.
Mægtige pyramider i ørkenen. En mur, tusind mil lang.
Ismarker. Ferskenlunde. Det var smukt.
- Han er nemlig en sand prins. - Mens du...
Mægtig underholdende svar.
- Vi burde være venner. - Ja, vi har også så meget tilfælles.
Vil du påstå, at du ikke bearbejdede prinsessen?
Jeg kan mundaflæse. Det holder mine undersåtter loyale.
Hvor imponerende.
Jeg burde vel skåne dig som prins. Men det er slut med artighederne.
- De er her. - Vent, til jeg er væk.
Larm bare, lige så tosset I vil.
Har I hørt om De Tusind Snits Død? Det er min yndling.
Men min herre foretrækker det her. God fornøjelse.
- Stå stille. - Jeg bliver jo kvalt her.
- Når du bevæger dig, bliver jeg kvalt. - I lige måde.
- Så stå stille. - Det kan du selv gøre!
Vi må begge stå stille.
- Aftale? - Aftale.
Fortsættes...
Kære ven. Man bliver så nusset af at rejse.
- Hvordan holder du dig ren? - Mit urene hjerte beskytter mig.
Tog du ind i De Tusind Rædslers Skov?
Ja da.
Der var jeg søreme uheldig. Jeg blev forsinket.
Kom, det her er ikke et sted for herrer.
Her er vilddyr. Nu og da kan man høre dem brøle.
- Højst foruroligende. - Udmærket.
Bak! Fart på!
- Stå stille. - Jeg bliver jo kvalt her.
- Når du bevæger dig, bliver jeg kvalt. - I lige måde.
- Så stå stille. - Det kan du selv gøre.
Vi må begge stå stille.
- Aftale? - Aftale.
Fugl? Jeg er ked af, at jeg er så besværlig og ikke lytter til dig.
Jeg tilgiver dig.
Det har været en ære at prøve at lære dig visdom.
Fugl? Hvis du er så vis, hvorfor hænger du så i et reb?
Se? Jeg sagde jo, at jeg ville redde os. Fugl?
Fugl? Vent på mig.
Guvernør Yoshi, jeg tilstår, at jeg ikke har fundet drageperlen.
Men modtag denne smukke, udsøgte genstandsting. Den er meget kostbar.
Er han i god behold? Og perlen?
Jeg må også skuffe Dem. Drageperlen lever ikke op til sit ry.
Ikke desto mindre...
...er den min gave til Dem.
Beklageligvis kan perlen ikke se.
Er dette vitterlig den mægtige perle?
Kæreste datter, sig mig, hvad du synes.
Se nøje på den. Det gælder din fremtid.
Det skulle være en overraskelse.
Fortæl, hvad du ser, datter.
Et bravt syn, fader. Men perlen forlanger, at det forbliver hemmeligt.
Store perle, vis mig det, jeg længes efter at se.
Min søn. En dyrebar gave.
- Tak, fader. - Hvad med Hans Højhed, prins D. D?
Jeg har svigtet.
Måske er nogle af os ikke bestemt til storhed.
Vi må hellere trække os tilbage.
- Min datter... ...glædes over...
...prinsen fra nords bedrift.
Men traditionen byder, at der skal være en dyst for hver prins.
Og jeg vil ikke bringe uheld over min datter ved at bryde med traditionen.
Så næste genstand på Undernes Liste...
Et tæppe... med magiske egenskaber, der gør, at det kan flyve.
Denne gang vinder du måske.
Jeg har lært dig meget for at hjælpe dig med at overleve. Også at lyve.
Men ikke over for dig selv.
Fugl... Jeg kan vinde rigdomme ved at vinde hendes hjerte.
En god idé... hvis du ikke selv har et.
- Du gør klogest i at vende hjem. - Sæt, jeg kalder byen mit hjem.
Dårligt valg. Et usundt sted for en bleg prins. Små overlevelseschancer.
Jeg ved, hvor inderen tager hen. Der ligger et tæppemarked i Chengdu.
Han agter at købe hvert eneste tæppe i byen.
Men vi ved bedre.
- Vi ved allerede, hvor tæppet er. - Nej, vi gør ej.
- Jo, vi gør. I Chengdu. - Det har jeg jo sagt.
På markedet ved Chengdu er der et tæppe med forunderlige egenskaber.
- Han kigger, ikke? - Derfor drager vi østpå, til Chengdu.
Ah. Chengdu.
- Sæt, han ved, du narrer ham. - Det er det, jeg regner med.
Tæppet er i Det Gyldne Tempel i Xinjiang.
Når det er mørkt, drager vi mod vest.
Mod vest, ja.
Til Det Gyldne Tempel i Xinjiang. Xinjiang.
Genialt.
Fader, jeg beder ydmygt om tilladelse til at forlade paladset.
Nu? Af hvilken grund?
Så jeg kan rense mig i klosteret, inden jeg ægter den mand, du vælger.
Ikke mit valg, min datter. Du må gifte dig til gavn for byen.
Ja, fader.
- Er du heldig, kommer kærligheden. - Som det skete for dig?
Jeg havde ikke mødt din moder. Jeg anede intet om mit store held.
Tak, D.D.
- Li Wei? - Ja, fader.
Drag af sted. Rens dit indre. Tag dine tjenerinder med.
Det er nok bedst med bare én, så jeg ikke afledes fra den højtidelige stund.
Hvor har du ret. Hvor du dog ligner din moder.
- Prinsesse. - En skønne dag får jeg verden at se.
Prins D.D. Har set så mange utrolige ting. Han har fortalt om nogle af dem.
Der findes et sted, hvor børn bor under jorden, og mænd ikke må arbejde.
En skønne dag får jeg det at se.
Prinsesse, hvorfor løber du denne risiko?
Der er brug for os begge, hvis opgaven skal lykkes for ham.
Og du er helt sikker på, at han er værdig?
Ja, jeg er sikker.
Han kommer vidt omkring.
- Forsigtig. - Det er helt anderledes end paladset.
Har prinsen talt om børn?
- Hvabehar? - Søskende?
- Hvorfor spørger du, prinsesse? - Ikke for noget.
Når vi er afsondret, stikker vi af. Det burde ikke være svært.
Det Gyldne Tempel, Xinjiang
- Velkommen til! - Bliver vi?
Er det god kvalitet? Næ.
- Hvem har vi her? - Hvad koster det?
Finere end silke. Kurk-uld fra den første klipning af 1000 lam.
700 knuder pr. Tomme.
Og sjælene af dem, der fremstillede det, lever i det.
Det er levende. Det kan flyve. Det kan flyve!
Finere end silke!
Han er dygtig. Jeg så slet ikke, hvordan han snød.
Snød? Det svævede.
Kan du ikke se det? Det gløder.
Lad mig være.
Flyv!
Kom nu. Flyv!
Han har ret. Jeg er blevet en overtroisk olding.
Vi lader Dem alene. Må De finde fred.
Prinsesse! Prinsesse.
Vi rejser om natten med båd. Vi finder prins D.D. Og hjælper ham.
Jeg kan ikke svømme.
Jeg kan ikke spise uden det tæppe.
Deres Højhed, snart har De alle tæpper i dette land og dem hinsides.
Det er sandt.
- Find den mand! - Javel, herre.
Efter ham. Løb!
- Prinsesse, lad mig hjælpe dig. - Jeg klarer det fint.
- Prinsesse. Lad nu mig. - Jeg klarer det fint, Ting Ting.
- Du der! Rejs dig op. - Har jeg gjort noget?
- Prinsesse? Prinsesse... - Jeg har styr på det, Ting Ting.
Prinsesse! Kom du noget til?
Deres Storslåethed. Hvilken udåd har jeg begået -
- siden jeg er blevet bragt foran en så mægtig som Dem?
Ja, ja. Jeg beordrede, at alle tæpper skulle bringes til mig.
Tilgiv mig. Dum som jeg er, hørte jeg ikke Deres påbud.
Jeg underkaster mig Deres nåde. Må jeg kysse Deres fødder?
Nej! Mine fødder er rene. Sælg mig dit tæppe. Så må du gå.
Tilgiv mig, men det kan jeg ikke. End ikke for... tre guldstykker.
Hvad med 300 guldstykker?
- Nej. - Hvad?
Deres Højhed, dette tæppe har tilhørt min far, og hans far.
Det er så smukt!
Det af lavet af den fineste kurk-uld fra den første klipning af 1000 lam.
Jeg har en idé. Nej, rør mig ikke.
Kig på de tæpper, jeg har købt. Nogle af dem er endnu smukkere end dit.
- Umuligt. - Ja, det er svært at tro. Men sandt.
Vælg dig et.
Nej, ikke det.
- Jeg tager det her. - Ja!
Tæppet er Deres.
Det her tæppe er mit.
Inden jeg går, må jeg fortælle Dem en hemmelighed.
Væk!
- Mit tæppe kan flyve. - Kan det det?
- Hvis man stiller sig nøgen på det. - Nøgen?
Halvnøgen?
- Og så skal man hoppe 42 gange. - 42 gange?
Og for hvert hop skal man råbe: "Jeg er Ozymandias, kongernes konge."
Så vil tæppet flyve, hvorhen man ønsker det.
Hoppe 42 gange halvnøgen... En smal sag for en prins som mig.
- Jeg fik det. Og lidt pension. - Giv mig dem.
Jeg er Ozymandias, kongernes konge!
Jeg er Ozymandias, kongernes konge...
Kom.
Jeg er Ozymandias, kongernes konge.
Han har faktisk pæne ben.
Min første færd ud i den store verden førte til ingenting.
Jeg har svigtet både mig selv og prins D.D.
Han har sikkert fået fat i tæppet.
Kære veninde, er der noget galt?
Det vedkommer ikke mig.
Der er noget galt så. Fortæl mig det. Det er det, man har venner til.
- Venner? - Ja. Du er min bedste ven, Ting Ting.
- Sæt, han ikke er den, du tror. - Tvivler du på ham?
Jeg hørte noget, han sagde. Måske betyder det ingenting...
Tilgiv mig.
Fortæl mig, hvad jeg bør vide.
Alt var så ligetil førhen.
De børn betyder mere for mig end noget andet.
Jeg ved ikke, hvad der er sket med mig på det sidste.
- Jeg føler... - En alvorlig lidelse.
- Den kan have dødelig udgang. - Er jeg syg?
I området omkring dit hjerte. Det lader til, at du har givet det bort.
Tro mig, Fugl. Jeg havde ikke i sinde...
...at forelske mig i prinsessen.
Jeg tror... Jeg håber, at hun også gerne vil have mig.
Hvem af jer? Prinsen eller tyven?
Kan et menneske ikke ændre sig? Det gjorde du da.
Gjorde jeg?
Nu og da spekulerer jeg på, om jeg virkelig er blevet en anden.
Hvornår finder du ud af det?
Når jeg er ved vejs ende.
Må dine drømme flyve, også selv om vi ikke kan.
Jeg siger, at vi kom til at rense magien ud af det, så det ikke kan flyve.
- Meget overbevisende. - Ja, ikke?
Lfølge overleveringerne kan kun ægte kærlighed få det til at flyve.
Kom nu. Flyv!
Kom nu, tæppe!
Flyv!
Vis mig din magi!
Der vil være dit blod på den gave, jeg giver min elskede.
Elskede? Den var god. Du aner ikke, hvad det vil sige.
Det behøver jeg heller ikke. Jeg har det her.
Og jeg har noget langt stærkere.
Jeg elsker hende.
Skynd dig, Fugl. Op!
- Jeg undervurderede min modstander. - Jeg genkendte ikke min modstander.
Jeg fandt ingen skatte.
For skatten befinder sig her for øjnene af mig.
Men...
...jeg fandt det her.
- Kan det flyve? - Naturligvis.
Prinsen af Indien så det. Og også den anden prins.
- Jeg vil gerne se det. - Udmærket.
Op, tæppe!
Op med dig!
Det er afkræftet af vores rejse.
Men som De ser, er dets mønster som beskrevet på Undernes Liste.
Ikke helt, hvad jeg havde håbet på. Stillingen er uafgjort.
Vi må have en sidste, altafgørende dyst.
Jeg bekendtgør opgaven i morgen ved daggry.
Altså, hvor udmattende!
Hun skjuler sine følelser, men jeg kan mærke, at hun ønsker, at jeg vinder.
Kunne du også mærke det? Lad os være alene.
En klog kriger ved, hvornår han skal gøre retræte.
Dig! Jeg ved besked om dit lille nummer med roserne!
Troede du, jeg ikke ville opdage det? Var du ikke prins, fik jeg dig henrettet!
Fuldt fortjent. Jeg er ikke prins af De Syv Have. Jeg er tyv.
Skulle det være morsomt? Hvor bor du så, hr. Tyv? Giv mig din adresse.
- I en brønd? Er du bindegal? - Jeg kom for at stjæle en juvel.
Men den sande juvel er dig.
Hvad laver du? Sæt mig ned! Hvad laver du?
- Jeg prøver at vise dig noget. - Sæt mig ned!
Sæt mig ned! Jeg skal ikke ned i den brønd. Sæt mig så ned!
Du må ikke ydmyge mig mere med din vilde opførsel og vrøvlen. Hold op.
- Ting Ting har fortalt mig det hele. - Nej, hun har ikke.
- Siger du, min veninde ikke er tro? - Måske er hun bange for at miste dig.
Jeg prøver bare at være ærlig.
Jeg ved, at jeg ikke er det bedste parti for en prinsesse.
Der bliver en tredje dyst, en jagt på en magisk skat. Er det tåbeligt?
- Vil det sige, at jeg må blive? - Det må du vel, hvis du vinder.
Jeg kender en mand, der hele livet har søgt efter en magisk livgivende frugt.
Han ved mere om, hvor den er, end nogen anden.
Hvis du fandt den, kunne jeg nok undgå at ægte prinsen af... Indien.
Min kære. Måske er jeg ikke alt, du ønsker dig af en mand, men jeg er ren.
Eller... Jeg er mørk og meget farlig.
Gift dig for alt i verden ikke med prinsen fra nord.
- En prins bagtaler ikke rivalerne. - Han er et uhyre.
Tys. Det sætter dig i et dårligt lys.
Og... måske er jeg tiltrukket af en smule fare.
Når du vinder.
Mig? Mørk og farlig?
- Hvorfor ødelægger du det for mig? - Alt dit bedrag... Det er farligt.
Jeg klarer det fint. Det er dig, der bringer mig i fare.
Det er ikke for sjov, D.D.
Hvorfor er Ting Ting ulykkelig? Det er ikke kærlighed. Hun hader mig.
Jeg har nogensinde fortalt dig historien om Tørstige Wang?
Wang var altid tørstig. Han gik til brønden for at fylde sin spand.
Men spanden var læk, så han kom hjem med en tom spand.
Han gik tilbage gang på gang og fyldte spanden til randen.
Men hullet voksede. Så Wang var altid tørstig, hvor hurtigt end han løb.
Hvad vil du sige?
Ja. Ting Ting er ulykkelig.
Om historien handler om hende eller dig, ved jeg ikke.
Kan du gætte det? Ikke?
Fugl, hvorfor træner du altid, når nu du ikke vil kæmpe?
Uden træning kunne jeg ikke kæmpe. Og så ville jeg ikke have fravalgt det.
- Han kan blive Deres svigersøn. - Den bedste mand vil vinde.
Naturligvis. Men den bedste mand er vel ham, der forener vore riger i fred.
Hvad gør du her? Jeg tilkalder hjælp.
Du har ikke brug for hjælp. Ikke nu. Jeg vil bare tale.
Jeg håber, du taler hurtigt.
Jeg er den ideelle mand. Jeg er ikke bare flot, men også mægtig.
Ægter du mig, vil ingen turde angribe byen.
Men gweilo-prinsen, som du ynder... Hvor er hans hær, hvis han har en?
I De Syv Have? Vil de kunne forsvare jer?
Hvem skal beskytte din fader?
Når du får børn, og du får sikkert mange, hvem skal så værne om dem?
- Forsvind. - Jeg kunne dræbe dig. På ingen tid.
- Lad det komme an på en prøve. - Bo.
Tænk over mine kompetencer, og din pligt.
Jeg vil tage mig særdeles godt af dig.
- Min lille pige. - Tak, Bo.
Den tredje, sidste opgave er at finde et under, som er så underfuldt -
- at det end ikke står på listen. En magisk eliksir, som hedder...
- Livets Frugt. - Livets Frugt.
Du fortalte om frugten i håbet om, at jeg ville fortælle dig, hvor den var.
- Den er farlig i de forkerte hænder. - Den kan jo kun bruges en gang.
Ja, kødet. Men hvis kernerne spredes, vokser en hel hær frem, siges det.
- Og den bevogtes af... - Hvad? En drage? Tusind drager?
Ens værste mareridt. Siges det da.
Trods det har jeg altid villet finde den.
- Jeg burde gribe chancen ivrigt. - Så lad os komme af sted.
Jeg har aldrig været god til at gribe. På andres vegne.
- Kommer du ikke med? - Vi skilles her.
Du frelste mig som spæd. Jeg svigter dig ikke nu.
- Hvorfor vil du også være prins? - Jeg vil have prinsessen.
- Den verden er ikke for dig, min søn. - Du er ikke min far.
Nej. Hvordan kunne jeg glemme det?
Prinsesse, jeg har brødre og søstre, som du skal møde.
Hvad laver du? Den dumme spøg igen? Gør du og prins D.D. Nar ad mig?
D.D. Holder dig for nar.
- Hvad er der dernede? - Mit hjem, hvor jeg voksede op.
Kom, prinsesse. Forsigtig.
- Hvem er du? - En, der ved, hvordan man ser.
Du leder efter Dragens Ryg.
- Ikke? - Jo da.
- Hvem har fortalt dig det? - Ved du det stadig ikke?
Hvad?
At alt står skrevet ned.
Min ven.
Kom.
Kom nærmere.
Her er Dragens Ryg.
Kig nøje -
- dreng, der ser perfekt.
Hvordan vidste du det, min blinde ven?
- Det er mig. - Vi er Dragens børn.
- Far Fugl passer på os. - Hernede? I kloakken?
Han er en god far. Han har ingen penge, men skaffer alt, vi har brug for.
Fugl finder ting. Han har reddet mange børn. Jeg var et af dem.
- Var du? Det er ham, der oplærte dig. - Han har lært mig alt.
Han lærer os at kæmpe, så vi bliver stærke og ikke behøver at kæmpe.
- Djævledrengen er vores storebror. - Djævledrengen?
D.D. Er modig. For at skaffe mad drog han til paladset for at stjæle en juvel.
Hvordan kunne jeg tage så grueligt fejl?
- Alt vel, prinsesse? - Ja, tak.
Det, D.D., Fugl og du har gjort for børnene, er utroligt.
De virkede så glade.
- Men D.D. Løj over for mig og min far. - Ja.
Og han ville stjæle en juvel, ikke vinde mit hjerte?
Ja.
Jeg skulle gifte mig til byens bedste. Nu er jeg vanæret, min fader ydmyget.
Jeg har bragt ham i stor fare. Jeg hader D.D. Følg mig hjem.
D.D.
Små børn er gode til at skjule sig. Men de kan ryges ud, som rotter.
- Er De ikke ude at lede efter frugten? - Den vil komme til mig.
Og når den gør, så adlyd mig. Så kan dine små søskende lege videre.
Og din store, stygge bror, Djævledrengen -
- får måske lov til at leve.
- Prinsesse? Jeg... - Gå din vej. Lad mig være.
Fugl?
- Hvordan er du kommet herhen? - Jeg har altid vidst, hvor det var.
- Hvor længe har du været her? - Længe.
- Hvad laver du her? - Venter på dig.
Hvorfor?
For at slå dig ihjel.
Kom. Omfavn din far.
Ødelæggelsens Fugl, Krigens Fugl! Jeg har ikke ændret mig.
Det er ikke morsomt, Fugl.
Hold op, Fugl. Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Jeg reddede dig af én eneste grund. Dette her.
- Du var død. - Tro om igen.
D.D.
Det er mig. Tag din belønning, D.D.
Fortæl guvernøren, at prins D.D. Er vendt tilbage.
Fik du den?
- Tillykke. Prinsessen vil tale med dig. - Hvorfor?
Du kender hendes hjerte bedre end jeg. Men lad hellere være.
Hvorfor? Hun kan jo lide mig.
Hun kan lide prins D.D. Du er ikke prinsen.
Jeg er lærenem.
- Jeg prøver at advare dig. - Om hvad?
Du spiller hasard med din sikkerhed og med andres følelser.
For dig er alt en leg. Sådan fungerer det ikke for andre. De er brutale.
Du ender med at blive såret.
Det er dig, der lyder såret.
Guvernøren venter Dem.
Overbring ham min undskyldning. Jeg har et vigtigt ærinde.
Prinsesse, han ønsker at tale med dig.
Godt.
En passende ankomst for en djævledreng.
Du ved det altså.
Deres Højhed. Jeg prøvede faktisk at sige det.
Jeg troede, du drev gæk med mig. Er du klar over, hvad du har gjort?
Jeg brugte min fars kærlighed, og du forrådte mig!
Du har bragt skam over mig for evigt.
Når folk opdager det, falder min far i kejserens unåde!
- Sendte du bud efter mig? - Nej. Du bad om at tale med mig.
Drik det ikke!
Li Wei. Li Wei!
Hvad har du gjort?
Giv mig frugten. Så overlever hun, og du går fri.
Livets Frugt for hendes liv.
Vagter!
- Prinsesse! - Hent lægen. Han har forgivet hende.
Hent lægen!
Tillad mig at afgøre sagen.
Nej. Vent.
- De sagde, ingen ville lide fortræd. - Ti stille.
Hvis han har dræbt hende...
Hvad så? Du vil først skulle slippe ud herfra.
- Jeg er D.D. En... - Hvad?
En tåbe.
Deres Højhed, hendes puls er meget svag.
Min herre.
På min søgen fandt jeg Livets Frugt. Den kan måske redde hende.
Jeg beder Dem. Lad mig forsøge.
- Hvordan har prinsessen det? - De forsøgte at myrde min datter.
Så er hun i live.
Takket være min kommende svigersøn vil hun leve. Men det vil De ikke.
De kan ikke henrette en prins. Hans rige vil erklære krig.
De Syv Kloakker? Han bor under byen som en rotte. En ussel klunser.
Fugl er en stor kriger. Større, end du nogensinde bliver.
Luk munden på dem!
- Mor! - Kom. Skynd jer.
Den vej.
Adlyd ordren!
- Herre... - Gør det! Ellers kan du dø med dem.
Du har gjort værre ting.
Udfordrer du Shing?
Ingen mand kan besejre Shing.
Dit liv mod deres.
Fugl!
- En stor kriger. - Hvem er han?
Da Deres far regerede, var han en af mine mænd.
Han var ulydig og nedbrændte en landsby. Dræbte uskyldige.
Jeg prøvede at standse ham. Jeg udfordrede ham til kamp. Han stak af.
Dette er manden, som bragte Deres far i vanry. En kujon.
På grund af ham blev jeg tvunget til at handle på Deres fars vegne.
Få dem henrettet.
Du må gøre dig klar til brylluppet. Jeg beder om din tilgivelse.
Min kære ven, du hjalp med at bringe sandheden frem og åbne mine øjne.
Jeg kan ikke bebrejde dig, hvad de gjorde.
Hvordan kunne jeg dog stole på D. D?
Nu må jeg gøre bod. Jeg vil gifte mig til gavn for byen. Og for min far.
Prinsesse, vil dette ægteskab være godt for dig?
Det betyder ikke længere noget for mig.
Fugl, hvad skete der i virkeligheden mellem dig og Shing?
Hvad skete der ved Djævelens Skorsten?
Alle rummer en mørk side. Lader man hånt om den, må man lide følgerne.
Hvad med børnene? Hvad skal der blive af dem?
De gør klar til brylluppet. Jeg glæder mig ikke rigtig over det.
Fortryder du noget?
Jeg troede, jeg kunne gøre en forskel.
Det er ikke mit bryllup.
Du elsker hende, gør du ikke? Så har du forandret dig.
- Han har et hjerte. - Og se, hvad jeg har fået ud af det.
Du er som Wang.
Han mistede troen.
Han ville giftes med en smuk pige, men havde ikke råd til brylluppet.
Så han begik tyveri.
Han blev fanget og bragte skam over sig selv og pigen.
Brylluppet blev afblæst.
Hun giftede sig med hans bedste ven. Han mistede alt.
Nej. Ikke flere spåkager.
Stille. I dag skal du dø.
Når jeg er død, så gør dette for prinsessen.
Fortæl hende, at prinsen fra nord er ond. Han vil knuse byen uden tøven.
Det er sandt. Men først når han har fået dens folk til at knokle sig ihjel.
Først når dens kvinder ikke længere behager hans krigere.
Så knuser han den.
Hvis jeg tog byen med magt, ville jeg komme i kamp med kejseren.
Men ved at ægte guvernørens datter -
- vinder jeg uden blodsudgydelser. Se. Jeg er en fredelig mand.
Vagter, de er jeres.
Vi er her og der og alle vegne!
Kom, Fugl. Vi kan prøve rebnummeret og klatre ud gennem hullet.
- Hvad har du at miste? - Min værdighed.
Desuden fungerer magi heller ikke for klunsere som os.
D. D?
Vi er tilsyneladende stadig prinser.
- Ting Ting! - Undskyld. Det er min skyld det hele.
- Pyt. Bare du får os ud. - Jeg var bange for at miste dig.
- Du risikerer at miste mig nu. - Nej! Jeg prøver at fortælle dig...
Jeg prøver at fortælle dig, at jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, lillesøster.
Vi sidder i hullet sikke en svir
jeg aner ikke hvad jeg synger om men jeg synger alligevel...
Du synger godt. I Helvede!
Jeg skal dø i morgen
og I følger trop
- Hvor er han? - Magi!
Tillad mig.
Ægteskabet er blevet til, for at I kan leve fredeligt -
- med kærlighed og nåde mellem jer.
Har nogen noget at indvende mod dette giftermål?
Ja!
Den mand kender hverken kærlighed eller nåde!
Nok er jeg en tyv. Men jeg forgav ikke prinsessen.
- Det gjorde han! - Sludder. Gør noget.
Hvis han ikke kan vinde med bedrag, gør han det med magt.
Han kom for at erobre byen, herske over jer og gøre jer til sine slaver.
D.D. Taler sandt. Jeg ved, hvad denne mand har gjort. Tilgiv mig. Jeg hjalp.
Skal jeg anklages af proletarer ved mit bryllup?
- Jeg anklager dig! - For hvad? At elske dig for højt?
- For bedrageri. - Li Wei...
Ville du give afkald på alt for min skyld? Dit sværd?
Ville du leve beskedent for min skyld?
Se dig om.
- Shing, før vore mænd i kamp! - Du taler til min nye guvernør.
Deres Højhed, jeg tager med glæde imod Deres overgivelse.
- Tænd bålet. - Tænd bålet!
Jeg foretrækker at gøre det gennem ægteskab. Alternativet er krig.
Prinsesse!
Flygt.
Stands!
- Stands! - Fader...
Vi giver fortabt!
Stands blodsudgydelserne.
En klog beslutning.
Dræb tyven.
Shing!
Den frygtindgydende Fugl.
Min foretrukne dødsgrib -
- indtil du fløj din vej. Vi må indhente det forsømte.
Træk dit sværd!
Det her vil jeg ikke gå glip af.
- Gamle, sløve Fugl. Klar til at dø? - Det har jeg været længe.
Se på mine øjne, ikke min hånd.
Din vrede gør dig skødesløs.
Bedre.
- Bed om hvad som helst. - Sandheden.
Det var mig, der gjorde det.
Landsbyen. Det var mig.
Shing. Du skuffer mig.
Nu må jeg selv styre byen, til den er i knæ og trygler om at blive aflivet.
Afslut det!
Se!
- Hvad laver du? - Tror.
- Du håber på noget magi. Hvor kært. - Det virkede for prinsessen.
Jeg er ked af at måtte skuffe dig.
Min gift. Min modgift.
Giv mig en god død.
- Ting Ting! - Ting Ting!
Store, stygge bror D.D.
Jeg kommer sådan til at savne dig.
Prinsesse...
Vær lykkelig.
- Vær fri. - Ting Ting...
Ting Ting.
Ting Ting!
Jeg havde en hjerteløs rådgiver.
Han vil feje gader for folket resten af sine dage.
Og hvis I vil tilgive mig -
- vil jeg tjene jer ydmygt.
Overleveringerne siger, at når farer truer os, dukker en vis mand op.
Jeg vil få gode råd.
Og nu giver jeg min dyrebare datter til manden, der reddede vor by.
Jeg troede aldrig, jeg skulle sige det. Men vi får en prins.
- Jeg giver mig selv til dig. - Jeg lover at elske og beskytte dig.
Min dreng.
- Jeg ville ønske, at jeg kunne flyve. - Det skal du nok komme til engang.
Fugl? Ville du ønske, at du kunne flyve?
Hvor ville du tage hen?
Jeg ville besøge Ting Ting.
Far Fugl? Jeg er her stadig.
Ja. Det er du.
Tekster: Christina Witting Estrup Prima Vista